To bude otravný víkend.
Zkus ho trávit s 11letým klukem, který si na všechno stěžuje.
Myslíš mě?
Není divu, že ti musí psát jméno na spoďáry.
Co mám dělat?
- Koukej na telku - Nic tam není.
- Hraj videohry. - Všechny jsem projel.
Přečti si knížku.
To určitě. Kdo je blbec teď?
Tohle je plán na deštivý den...
O víkendu se hraje dvanáct zápasů univerzitní ligy v košíkové.
Zavolej na tohle číslo a chtěj Coopa.
Řekni, že voláš za pana Bojinglesa a zapiš všechno, co řekne.
Můžu si vybrat zápasy?
- Máš peníze? - Když mi zaplatíš, co mu dlužíš.
Dostáváš tady vzdělání, a zadarmo.
- Co děláte? - Bavíme se o výběru univerzity.
- Líbí se mi Duke. - Víc než Wake Forest?
Mám předtuchu.
Mluvíš s ním o univerzitě?
Nemáš zač.
Jak to šlo u doktora?
Sedni si, musím ti něco říct.
Co?
Doktor chce, abych podstoupil zákrok.
Jaký zákrok?
Říkal, že jsem v pořádku a že je to rutina, ale…
stejně jsem z toho na nervy.
Jaký zákrok?
Kolonoskopie.
Ježíši, to nic není.
Jen ti vrazí kameru do zadku.
Jestli se o tom budeme v budoucnu bavit, můžeme, prosím, použít slovo...
„vsunout“ nebo „zavést“…
místo „vrazit“.
Nedělej z toho drama. Každý chlap si tím projde.
- Je to jednorázová poznávací mise. - Tobě ji dělali?
Ne, zbláznil ses?
Ale nemusíš mít strach. Je to jen mrňavá kamera.
Před pár roky by tam poslali kreslíře.
- Navíc budeš pod narkózou. - Toho se právě bojím.
Budu v tak bezbranné pozici. Můžou mi udělat cokoli.
To není pirátská loď.
Klídek, než se rozkoukáš, bude po všem.
To říkají i na pirátských lodích.
- Sakra. - Co?
Zase je ucpaný dřez.
To dítě nerozezná drtič odpadků od odtoku.
- Co bys chtěla. Je mu jedenáct. - To ho neomlouvá.
Když nepozná, k čemu je která díra, bude mít problémy.
To jsou věci.
Bože, měl jsem děsnou noční můru.
Pirátské lodě?
Čerpací stanice s obsluhou.
Nevidím souvislost.
Studené kovové trubice v otvorech.
Vytahování měrky oleje.
Mám ti nakreslit obrázek?
Víš co?
Přestaň se tou kolonoskopií trápit.
No tak! Pojď ven, hajzle!
To se lehce řekne.
A co tohle?
Skočíme do auta a vyrazíme na pár dnů do Vegas.
Jen tak? A co Jake?
Aha, Jake.
Dobře, a co tohle:
Dáme mu falešný knír, klobouk a budeme tvrdit, že jeho matka v těhotenství kouřila.
- Nemyslím. - Můžeme ho vzít. Je to perfektní řešení.
Kluk se nudí a ty jsi vyděšený z kolonoskopie.
Nechce tam vlézt!
Je to třídenní víkend.
Přesně! Mám v kapse dva tácy, které se s radostí změní na 12 dolarů a opici.
Můžeme tam být za čtyři hodiny.
Pokud nebudeš řídit. Ale v tom případě nejedu.
Paráda, teď nechce jít ven.
Víš co? Proč ne?
Tak jako tak mě rozvrtají. Aspoň si užiju švédské stoly grátis.
Skvěle. Sbal zubní kartáček, dítě a vyrážíme.
Pinky? Berta.
Objednej sud a obvolej bandu. Do úterka máme volný barák.
Budeme potřebovat dva pokoje.
Jeden pro Alana Harpera se synem…
a druhý pro Charliego Harpera a servírku, jejíž jméno sdělím později.
Nechci spojené pokoje. Vy jste neposlouchal?
A ať nejsou na stejném poschodí.
No tak, jedeme.
Jakou show právě uvádíte?
Nahé legendy na ledě. Sladké.
Možná je to hloupá otázka, ale…
je to rodinné představení?
A co když má to dítě vousy?
No nic, tak zůstane v pokoji a bude koukat na zakódované porno.
- Můžeš mi pomoc. - Ne, jde ti to dobře.
- Kde máš čisté trenýrky? - Na sobě.
- Víc si na víkend nebereš? - Jsou to jen tři dny.
Dobře, něco ti koupíme.
Když je otočím naruby, vydrží pět dnů.
Co je? Ještě nejste?
- Balím Jakea. - Na univerzitu?
- Co je, sakra, tohle? - Aby si mohl zaplavat.
Kde?
Ve Vegas mají bazény.
Proč si nevezmeš pánev. Mají tam i kuchyně.
- A ještě sako. - Nepotřebuje sako.
Kdybychom šli do slušného podniku?
Vzít ho do slušného podniku?
Kdybych chtěl vyhazovat prachy, hrál bych Keno.
- Můžu si ve Vegas zahrát? - Ne.
- Tak proč tam jedu? - Protože jsou psí útulky plné.
Pohněte, jedeme.
- Ještě nejsem sbalený. - Děláš si srandu! Co jsi doteď dělal?
Změnil jsem vzkaz na záznamníku, aby lidé věděli, že budeme pryč…
spakoval lékárničku…
ubral termostat v ledničce, protože, když tu nebudeme, nemusí tak chladit…
pozastavil donášku novin…
a vygumoval odpovědi v knížce hádanek, abychom se měli v autě čím zabavit.
- Knížka hádanek? - Jo.
Ukaž.
Začni se balit!
Počkej, až uvidíš Vegas.
Pořád se tam něco děje. 24 hodin denně, 7 dní v týdnu.
K čemu mi to bude?
Nemůžu hrát a musím být ve 21.30 v posteli.
Když jedeme do Disneylandu, stěžuju si snad na každou prkotinu?
Jo.
Aspoň víš, jak je to otravné.
- Blackjack. - To je vše?
Jo. Dlužíš mi další dolar.
- To smrdí. - Chceš skončit?
Jen rozdávej.
Pašák!
Strýčku Charlie, co je kolonoskopie?
- Táta ti to neříkal? - Říkal, že je to test a že o nic nejde…
tak jsem si to ověřil.
A?
Nevěřím tomu.
Věř.
Nebylo by snazší jít na to z druhé strany?
- Bohužel ne. - Proč to dělají?
Kouknou se, jestli něco nenajdou.
Táta něco ztratil?
Když jsem spolkl 35 centů, jen jsme čekali, až samy vyjdou.
Nekecej.
Jo, ale zpátky jsem dostal jen 30 centů.
Firma si vždycky bere podíl.
Co uděláš?
Naval.
Ve Vegas se neříká "naval". Když chceš kartu, uděláš tohle.
Fajn.
- Smůla. Dlužíš mi další dolar. - Co když nechci další kartu?
Uděláš tohle.
Přesně to jsem chtěl udělat.
Ve Vegas to nejde vrátit.
Jaký je signál, když chci na záchod?
Na to není signál. Prostě vstaneš a jdeš.
Leda bys měl dobrou kartu, v tom případě to pustíš do kalhot.
Žertuješ, že?
Máš na sobě kalhoty za 50 dolarů a na stole 600 dolarů, tak si to spočítej.
Musím počítat a čurat do kalhot?
Alan, jsi hotový?
Skoro.
A kde vezmu těch 600 dolarů?
To jsi říkal před 20 minutami. Co děláš?
Finanční plánování.
Nechci se podívat, ale musím.
Když chceme jít ve třídě na záchod, děláme tohle nebo tohle. Chápeš?
Jo, chápu.
280, 280, 280.
- Co to, sakra, děláš? - Moment, dvě…
Díky! Spletl jsi mě.
10, 10, 10. 20, 20, 20.
Přestaň!
Proč to děláš?
Mám systém.
Povídej.
Dělím si peníze na sázky do tří hromádek.
První je na první den.
Budu je mít v ledvince na peníze.
Máš ledvinku na peníze?
Dobře, nevšiml sis.
Bál jsem se, že vypadám tlustě.
Druhá je na druhý den.
Dám ji tobě, ale v žádném případě mi ji nevracej na sklonku prvního dne…
což je pochopitelně začátek druhého dne.
Neuvěřitelné.
Na co je poslední hromádka?
Ta je nejdůležitější.
Ty peníze schovám do svých bot.
Do bot?
Ale budu předstírat, že je nemám…
a jestli zbankrotuju a přijdu o hromádky 1 a 2…
pak je vytáhnu a bác... jsem opět solventní.
- Asi ti rozumím. - Fikané, že?
- Pěkné bota. Ukaž. - Jistě.
Obleč se a pojď!
21!
Obrať spodní kartu.
Ach 27.
Těsně, 29.
To mi stačí.
Hotovo.
Viva Las Vegas.
- Alan! - Co?
Jedeme mercedesem, ne strojem času.
Mám na sobě něco změnit?
Jistě, ale po letech, co tě znám, pochybuju, že to uděláš.
- Co to je? - Toaletní potřeby a drobnosti.
- Vážně. - Ještě mi poděkuješ.
Ve všech hotelích nemají koupací čepice.
Dej to do auta. Jake, pojď.
- Moment. - Proboha svatého! Co zas?
Dobře, jedeme.
- Horečku nemáš. - Říkal jsem, že je v pohodě. Pojďme.
Zvracel do stojanu na deštníky. To ti uniklo?
No a? Vegas je plné zvracejících lidí.
Celé město postavili na moři zvratků.
- Jsem v pohodě, můžeme jet. - Tak se mi líbíš.
Chceš jet pět hodit se zvracejícím klukem ve svém novém mercedesu?
Vystrčí hlavu z okna. Ať se starají ti za námi.
- Nepojedeme. - Ale no tak. Asi něco snědl.
Dobře.
Co jsi snědl za posledních 24 hodin?
Dvě misky čokoládových lupínků…
pár borůvkových koláčů, pytlík sýrových tyčinek.
To mi připomíná, že je musíme dokoupit.
Na oběd plněné pirohy a malou pizzu.
Na večeři...
smažené kuře, bramborovou kaši a jeden sendvič.
Dobře, z jídla to nemá.
A na svačinu skleničku oranžády a brambůrky.
To vysvětluje oranžové zvratky.
Asi je to žaludeční virus.
Dej pokoj, já zvracím pořád.
Tím nám příroda říká: "Všichni z bazénu".
- Uložím ho do postele. Pojď. - I ve Vegas mají postele.
- A když bude potřebovat doktora? - Ve Vegas mají i doktory.
Když se rozkoukáme, najdeme kasino s nemocniční tématikou.
Caesarův špitál nebo tak něco.
Vezmu to.
Ahoj mami.
Fajn.
Nic.
Zvracel jsem se do Charlieho stojanu na deštníky a teď jedeme do Vegas.
Ne!
Co jsi to za otce?
Jsem dobrý otec. Když začal zvracet, výlet jsem zrušil.
Ale chtěl jsi vzít mé 11leté dítě do Las Vegas.
Teď je to rodinné město.
Mafie tam nemá už skoro žádný vliv.
Výborně, Charlie. To pomohlo.
Kdy jste mi o tom chtěli říct?
Co se stane ve Vegas, zůstane ve Vegas.
Výborně, Jake. To pomohlo.
- Zlato, proč si nejdeš lehnout. - Proč? Jsem v pohodě.
Je pozdě na sázku u Coopyho?
- Jakou sázku? - Kdo je Coop?
Běž si lehnout. Blouzníš.
Judith, asi nechápeš, co se tu děje.
- Vážně? - Jo.
- Ten výlet byl můj nápad. - Jsem v šoku.
Nech mě domluvit.
Chtěl jsem rozveselit Alana, protože...
Charlie, ne. To je osobní.
Má právo to vědět.
Doktor včera Alanovi sdělil špatné zprávy.
Bože, Alan. Co ti je?
Doktor řekl, že musím na kolonoskopii.
Máš nějaké problémy?
Ne, je to jen rutina.
No a?
Jsem z toho nervózní.
To je vše?
Je to dlouhá hadovitá věc s kamerou.
Ale běž, tvůj syn měl při narození 4,5 kila a hlavu tak velkou jako teď.
Pleteš jablka s hruškami.
- Sbohem, Alan. - Judith, počkej.
- Neodvezeš si Jakea? - Neodvezu. Nic mu není.
A nemyslete, že nevím, o co tu jde.
Ukecali jste Jakea, aby předstíral nemoc…
abych ho odvezla a vy si mohli užívat v Las Vegas.
Zvracel. Čichni si ke stojanu na deštníky.
Na to neskočím. Přijedu v pondělí.
A jestli zjistím, že byl ve Vegas, udělá ti kolonoskopii můj advokát.
Viděl jsem tvoje šeky na alimenty.
Už ti ji udělal.
Co se děje? Jedeme?
- Nemyslím. - Proč? Je mi dobře.
- Ale máma řekla "ne". - Do háje.
Nejez nic oranžového.
- Chceš vědět, co si myslím? - Vůbec ne.
Jestli tě chtěla držet na uzdě, neměla se s tebou rozvádět.
Nedrží mě na uzdě. Nikdy nedržela.
Bydlel jsi tady tři týdny, než sis zvykl, že můžeš vstát z gauče bez dovolení.
Necháme to být. Byl to špatný nápad.
Špatné nápady neexistují. Chybí jen vůle je provést.
Jsme chlapi. Svobodní chlapi.
Jezdíme kam chceme, kdy chceme a jak chceme.
Obvykle bez tolika toaletních potřeb, ale umím se přizpůsobit.
Toaletní potřeby jsem ti vysvětlil.
Nedovol, aby exmanželka ovládala tvé chování…
i když je hloupé nebo sebedestruktivní.
Co má chlap z toho…
když se vyvleče ze železných pout manželství…
jen aby se zbavil tyranie sexuálně frustrované, pomstychtivé exmanželky?
Máš pravdu.
- Jsme chlapi. - Souhlasíš se mnou?
- Souhlasím. - Tak sbal ty ptákoviny a jedeme do Vegas.
- Jake? - Momentík.
Jsem v poho, byla to jen voda.
Je mi fajn, jedeme. Jsme chlapi.
Ne. Jsi nemocný.
Někdy jindy.
Mrzí mě, že jsem zkazil výlet, strýčku Charlie.
Ty za to nemůžeš.
Táta ti nedovolí jet.
- Díky, Charlie. - Proč by se měl cítit provinile?
Na. Vsaď na Wake Forest.
Zápas už skončil, Jake. Prohráli.
- A co skóre? - Nevyrovnali.
Vrať mi peníze.
Odpočiň si.
- Mám hlad. - Zvykej si.
- Skvělý kluk. - Jo.
Nemocný jako pes a stejně chce vyrazit do akce.
- To má po tobě. - Myslíš?
Nesnažím se mu být vzorem.
Já vím.
Není nutné, abys tu zůstal.
Bude spát. Dohlédnu na něj.
Ne, teď nemůžu odjet.
Proč ne? Chtěl jsi do Vegas, tak jeď.
Zřejmě si to beze mě a Jakea užiješ víc.
Zřejmě? Nepochybně!
- Tak proč nejedeš? - Nevím.
Nezdá se mi správné opouštět dítě, když je nemocné.
Gratuluju. Teď už víš, jaké to je být rodič.
Nepraktické.
Co to je?
Zní to jako Lynyrd Skynyrd.
Berto?
Překvapení!
Teď vám dám infuzi.
A za chvíli se budete cítit ospale.
Nechci být ospalý. Chci být mimo. V bezvědomí.
Nebojte se, budete.
- Že, doktore? - Ano.
Nebudeš si pamatovat nic, námořníku.
Díky, doktore.
Tady jsou dva tisíce pro dětskou nemocnici.
A nezapomeňte. Až se vzbudí...
jste obsluha čerpací stanice.